I tidligere afsnit...
Er du skadet?
Nogle af os vil væk herfra.
Du kan føde når som helst. Har du et sted at bo?
Henry?! Min bror er død.
- Kan du bringe Henry tilbage? - Ja.
- I skal skyde mig. - Aldrig. Ingen af os...
Marty? Jenny?
Marty?
Hvad mener du med, at de ikke svarer?
Hvad skal vi gøre?
- Maggie? - Far.
- Hvad sker der? - Jenny?
- Henry?
- Marty? - Jacob?
- De er tilbagevendte. - Ja, men hvad fanden laver de her?
- Far! - Ja. Er du okay, makker?
- Er du okay, Henry? - Hvordan havnede jeg her?
- Jeg er bange, Marty. - Det er okay.
- Var det en drøm? - Det ved jeg ikke. Hvad skete der?
I stod og stirrede på vinduet. Rachael er derinde.
- Prædikant James? - Hvad er der, Jacob?
Ved du, hvordan vi havnede her?
Jeg kan ikke lide følelsen.
Jeg forstår. Jeg vil prøve at finde nogle svar.
Tror du, at min farmor følte det?
- Hvor er hun? - Myndighederne har hende.
De tog hende, da hun fik tante Barbara til at forsvinde.
Fik hun hende til at forsvinde?
Var din tante Barbara en tilbagevendt?
- Din mor er på vej. - Okay.
- Jeg lader jer være i fred. - Prædikant.
- Hvad skete der? - Vær ikke urolig.
Alt skal nok løse sig. Jeg skal tale med Bellamy.
Normalt beder jeg mødre om at hvile
og holde styr på veerne, men...
Men det her er ikke en typisk graviditet.
- Prædikant? - Undskyld, at jeg forstyrrer.
- Giv os et par minutter. - Det er okay, Marty. Kom ind.
- Bare rolig. - Det er prædikant James.
Han ved meget om de tilbagevendte. Rachael er også en af dem.
Men hun blev ikke ramt af trancen i morges.
Hvad skete der helt nøjagtigt?
- Det er i orden. - Ja.
Jeg sov og vågnede af en ve.
Jeg så, at alle stod udenfor vinduet.
- Det må have været foruroligende. - Ja.
- Er det sket før? - Nej.
Følte du, at vi var derude, før du vågnede?
Det ved jeg ikke.
Hvis du ikke vil svare på flere spørgsmål, er det okay.
Du har haft en mærkelig morgen.
Jeg ville ikke have haft, at en fremmed stillede mig spørgsmål.
Men må jeg stille et sidste?
Vendte du tilbage med det barn?
Ja.
- Endnu en ve? - Du er en fin, ung kvinde, Rachael.
Hold dig stærk. Du er i gode hænder.
Vi bør gå. Jeg kører dig hen til klinikken.
- Så du blomsten derinde? - Ja, det gjorde jeg.
Den samme som den, vi så på engen.
Denne trance... Hvordan tolker du det hele?
Som at vi alle er forbundne. Meget mere end jeg indså.
Og at vi alle har en rolle at spille.
Det er ikke bare du og jeg længere.
Vi må finde ud af, hvad Rachaels rolle er.
Det bliver svært.
Det bliver svært, Herre, men jeg svigter Dig ikke.
Jeg svigter Dig ikke.
- Giv mig dine konger. - Jeg er glad for, han har en ven.
- Giv mig dine dronninger. - Fisk.
Jeg fatter ikke, at jeg næsten mistede dig.
Du vil aldrig miste mig.
Prædikant James!
Har nogen af jer en femcent?
- Jeg er flad. - Nej.
Hvad er det her bag dit øre?
Hej, prædikant! Rart at se dig.
- Jeg ville se, hvordan I havde det. - Kom ind.
Jeg bliver ikke længe.
Vil du have noget? Vand, whisky?
- Vand ville være fint. - Kom ind, prædikant. Sid ned.
En grund til, at jeg kom forbi, var at fortsætte
samtalen, du startede tidligere.
Hvordan har du det, Henry?
Det var... Det var ubehageligt
pludselig at vågne op et andet sted.
Jeg kan ikke lide ikke at have kontrol.
Tilbagevendt eller ej - kontrol driller os alle her i livet.
- Der er hun. - Tak.
Jeg håber, at jeg ikke går over grænsen, men...
Jeg er nysgerrig over, hvad Jacob sagde om, at din mor
fik hans tante til at forsvinde.
Er det muligt?
At få en tilbagevendt til at forsvinde?
Åbenbart.
Men hvorfor? Hun måtte have en grund.
Hun troede nok, at hun beskyttede Fred.
Hun skjulte sin forfærdelige opførsel
under dække af, at hun beskyttede sin familie.
Jeg ved, hvor svært det kan være at vende den anden kind til.
Men en søn skal aldrig holdes adskilt fra sin mor.
Måske kan jeg arrangere et møde mellem jer to.
- Jeg kendte din mor som barn... - Men ikke kvinden, hun er blevet.
Jeg påskønner alt, du har gjort.
Det gør jeg virkelig. Men jeg er færdig med hende.
Undskyld mig.
Undskyld. Det er stadig et åbent sår.
Nej, det var min skyld. Jeg burde ikke have snaget.
Det er en gammel præstevane. Tak for jeres gæstfrihed.
- Margaret. - Hej, Robin.
- Sikken uhyggelig morgen. - Mer for dem end for os.
Jeg hørte, at de tager prøver på os nu.
- Hvor hørte du det? - Beth.
Husker du, la hun blev ført væk i morges?
Hun sagde, de tog hendes blod
og koblede hende til en maskine.
Hun sagde, det gjorde ondt.
Jeg er... bange for nåle.
Jeg ved, det er fjollet, men jeg kan ikke klare det.
Det er sikkert okay, Robin. De ville ikke gøre os fortræd.
Robin. Robin Campbell.
- Følg med mig. - Hvorfor?
- Chefens ordre. - Svar på mit spørgsmål.
Lad mig gøre mit job, mrs. Langston.
Det er ikke mig, du skal bekymre dig om. Det er alle dem.
De er mennesker. De har rettigheder.
- Det her handler ikke om det. - Nå ikke?
Er jeg den eneste, der vil vide, hvorfor vi bliver bortført?
Lad Robin være i fred og bed din overordnede,
forklare os, hvad formålet med prøverne er.
Vi vil vide besked.
Er det forstået?
Jeg spurgte sheriffen, hvor du var.
- Jeg håber ikke, at jeg forstyrrer. - Nej, jeg tænkte bare.
Jeg har også tænkt meget på denne morgen.
Må jeg sætte mig her?
Jacob sagde noget i morges, der bekymrede mig,
om Margaret Anderson... Jeg mener Langston.
Mange er bekymrede over hende.
Fordi hun kan få de tilbagevendte til at forsvinde?
- Er det forbundet til Rachael? - Vi er alle forbundet til Rachael.
Hvis Margaret ved noget, vi ikke ved
om det, så vil jeg tale med hende.
Det har jeg gjort. Det fører ingen vegne.
Begge dine forældre var på statsanlægget, ikke?
Kan du forestille dig, hvor bange de var blevet af dagens hændelser?
En lille tjeneste fra en af deres egne ville være en hjælp.
De skal vide, at de ikke er glemt.
De her mennesker er bange, Marty.
Hvis vi ikke hjælper dem, hvem skal så gøre det?
- Jeg taler med min kontakt. - Du er et godt menneske.
Hallo. Hvad laver du?
Du ved... Jeg skiller mig af med noget gammelt bras.
- Hvad sker der? - Jeg ville aflevere det tilbage.
Nej, du ville ikke. Du har haft det bor i to år.
- Du ser til mig. - Kan du bebrejde mig?
Jeg vil ikke tale om det.
Okay.
- Men svar på spørgsmål. - Hvad?
Er du bange for mig?
- Nej. - Godt.
- Det er en fornøjelse, mrs. Langston. - Fornøjelsen er på min side.
- Vil du ikke sidde ned? - Nej tak.
Hvad prøver du at opnå ved at starte et oprør?
Jeg har ingen interesse i at starte et oprør.
Men blodprøverne og måden, I behandler os på, er forkert.
- Jeg vil væk herfra. - Det er desværre ikke muligt.
Efter morgenens hændelser er anlægget låst ned.
I kan ikke holde os her mod vores vilje. Vi har rettigheder.
Jeres opførsel i morgen var uforudsigelig.
I ved ikke, hvad I er i stand til.
I kan være en fare for jer selv.
Randy?
Følg mrs. Langston tilbage til hendes værelse.
Mændene og kvinderne her er rastløse.
Vi vil ikke finde os i det.
Vi får se.
- Jeg har prøvet at ringe. - Jeg har haft travlt.
Kom straks til anlægget.
Der skete noget i morges. En episode.
Omfattede episoden de tilbagevendte? En slags trance?
Det skete også i Arcadia. Hvorfor sagde du ingenting?
Jeg forsøger stadig at forstå det.
Lige nu har jeg ikke brug for svar.
Jeg har brug for en, der beroliger dem.
De tilbagevendte her er oprevne.
Margaret Langston hælder benzin på ilden.
- Skal jeg lave en gruppemeditation? - Jeg blæser på, hvad du gør.
Hvis der ikke bliver gjort noget, må vi bedøve dem.
Hvis det ikke fungerer, sætter vi dem i isolation.
Jeg ved ikke, om jeg kan hjælpe, men jeg kender en, der kan.
- Plukker du bær? - Jeg fjerner ukrudt.
- De her bær er giftige. - Du havde ret.
De tilbagevendte er ængstelige.
Din hjælp ville blive værdsat.
Spørger du mig, burde de aldrig være blevet låst inde.
Jeg formoder, det er en kamp for en anden dag.
Jeg vil tage et bad og pakke mine ting.
- Kommer du tilbage om en time? - Ja.
Tak, fordi Du viste mig vejen, Herre.
Jeg beder Dig om styrke, når jeg færdes på den.
- Er det ham? - James Goodman. Angela Forrester.
Rart at møde dig. Er det miss eller mrs. Forrester?
Agent Bellamy tror, at du kan give vores gæster trøst og opmuntring.
- Om Gud vil. - Visiterede du ham?
Jeg har kiks og vin til nadveren. Det er mine våben.
Før ham til fælleslokalet.
Hvad skete der i morges?
Det ene øjeblik sov vi i vores senge,
det næste stod vi foran Twain's.
- Twain's? - Det er en bar i Arcadia.
- Intet at skrive hjem om. - Godt, at du tager det alvorligt.
Jeg styrede ikke min egen krop. Ja, jeg tager det meget alvorligt.
Måske var det en massehypnose.
Men kontrolleret af hvem? Af hvad?
Nogle idéer, agent Bellamy?
Nej. Havde du noget til mig?
Jeg har gjort fremskridt med mine beregninger.
Prædikant James.
Lille Margaret Anderson.
Tænk, at du genkender mig. Jeg må have været ti sidste gang.
Øjnene bliver aldrig gamle. Holder aldrig op med at glimte.
Min søn Frederick er overbevist om,
at du førte Henry tilbage til os.
Jeg må erkende, at jeg er skeptisk.
Så vidt jeg husker var dine mirakler billige tryllekunstner.
Jeg har hørt, at du også har lært et par trick.
Hvabehar?
Måske misforstod jeg Jacob,
men han fortalte noget om sin tante Barbara.
Jeg tror, at hun var Freds hustru.
Denne samtale er forbi.
Jeg må vide, hvad du gjorde og hvordan.
Vis mig det, så hjælper jeg dig.
Jeg har ikke bedt om din hjælp.
Du vil væk herfra, ikke sandt?
Hvis du lader mig hjælpe dig, så gør jeg det.
Hvorfor skulle jeg adlyde dig?
Fordi jeg ved, hvad du værdsætter mere end noget andet.
Og hvis du ikke hjælper mig, vil hele din familie...
Rettere sagt: hele arven efter dig vil dø.
Efter hændelserne i morges foretog jeg nogle nye beregninger
baseret på al data, vi har indsamlet her.
Prøver I virkelig at forudsige, hvor mange, der vil vende tilbage?
Hvorfor ikke bruge en krystalkugle?
Prædiktiv analyse virker.
Med de tilbagevendte her
har vi kunnet danne et billede af, hvem de er og hvordan de døde.
Der er mønstre. Tydelige, ubestridelige mønstre.
I minerer deres data, som om de var forsøgspersoner.
- Jeg siger statistiske anomalier. - Hvad er din pointe?
Det har været kendt i årtier, at det her er sket før.
Men kun i Arcadia.
Nadveren blev indstiftet samme aften som vor Herre Jesus blev forrådt.
Han sad ved et bord før det sidste måltid.
Jesus tog brød. Han brækkede det.
Han gav det til sine disciple og sagde: "Tag det her. Spis."
"Det her er min krop."
Så fyldte han bægeret med vin.
Han sagde: "Drik det her, alle sammen. Det er mit blod."
Nu vil jeg invitere jer op
for at deltage i dette ydre udtryk for jeres indre tro.
Staten havde et arkiv.
Mange troede ikke på det. De troede, det var spøgelseshistorier.
Når tilbagevendte er dukket op i fortiden,
har de normalt kun været et fåtal,
og det er sket et par gange per århundrede.
En massetilbagevenden er sjælden.
- Men det er sket? - Det tror jeg.
For flere hundrede år siden. Indianerstammer fortalte om det.
Men denne tilbagevenden i Arcadia er nok den største af alle.
- Hvad får det til at ske? - Det er som et jordskælv.
Forskere kan vide, at et jordskælv
på en vis forkastningslinje vil ske, men ikke hvornår.
Er en ny massetilbagevenden på vej?
Ja. En stor en.
Jeg ved bare ikke, hvad der vil udløse den.
Massetilbagevendingerne i fortiden
er normalt blevet ledsaget af en udløser.
En nylig tilbagevendt, hvis ankomst fremkaldte en massetilbagevenden.
- En nylig tilbagevendt. - Ja.
- Hvad er det? - Du må se det her.
Du godeste.
Gift.
Du tog ham med. Jeg stolede på dig!
Jeg havde intet med det at gøre.
Han forgiftede dem alle sammen.
Hvorfor? Hvorfor gjorde han det?
- Sherif Langston. - Alle de tilbagevendte er døde.
Prædikanten var her. Han forgiftede alle sammen.
Det er umuligt. De kan ikke dø. De...
Nemlig. Han fritog dem.
Du må tage til Maggies klinik
- og få Rachael væk derfra. Nu. - Tag det roligt.
- Hvad foregår der? - Prædikanten er ude efter hende.
Sidst, jeg talte med ham, talte han om din mor.
At hun fik Barbara til at forsvinde.
Vil han gøre det mod Rachael?
Jeg ved ikke, hvad hans motiv er, men ja, jeg tror det.
- Hvor vil de dukke op? - Jeg ved hverken hvor eller hvornår.
Din mor er sammen med ham, Fred.
Skal vi virkelig gå? Hvor skal vi hen?
Ikke langt. Ikke i din tilstand.
Ikke på hospitalet. Jeg vil ikke på hospitalet.
Det behøver du ikke. Jeg er din fødselslæge.
Bilen står omme foran. Vi må af sted.
Hvad foregår der?
Vi tror, du kan være i fare.
En eller to af de tilbagevendte vil måske skade dig og barnet.
Men jeg lader det ikke ske. Jeg passer på jer begge to.
Kom. Det skal nok gå.
- Tager du hendes taske? - Tak.
- Hvor er Marty? - Han er på vej tilbage.
- Så kommer han. - Lad mig.
Mor!
Ind i huset, børn. Ind i huset!
Hun fik veer i bilen.
- Soveværelset er klart. - Tak.
- Hvor langt henne er hun? - Det er svært at sige.
Jeg har sendt vicesherifferne på patrulje i området.
Kun Bellamy ved, hun er her. Det burde ikke blive et problem.
Tror du virkelig, at prædikanten vil skade hende?
- Marty lader til at tro det. - Hvorfor?
Han var her i morges, for guds skyld.
Jeg ved ikke, hvad hans hensigt er, men han må ikke skade Rachael.
Hun har været for meget igennem.
En del af det på grund af min egen vicesherif.
Hør. Du skal vide... De er ude alle sammen. Også mor.
Hun kommer ikke her.
- Hvad foregår der? - Hvad skete der?
- Vi har vendt tilbage igen. - Vi er kommet tilbage.
Hvor er vi på vej hen?
Jeg lovede at få dig ud.
Nu vil jeg vide, hvordan du får de tilbagevendte til at forsvinde.
- Hvorfor? - Fordi vi alle er i fare.
Rachael Braidwoods barn er en mørk sjæl.
- Hvad? - Alt var forudsagt, Margaret.
Johannes' Åbenbaring 13: "Og jeg så et dyr stige op af havet."
Barnet er udviklet i død.
Det har aldrig levet på jorden.
De har mange navne: Dyret, Antikrist...
Det barn må ikke blive født.
- Du er vanvittig. - Margaret?
Tror du, det er meningen, vi skal være her?
Tror du, at vi er engle eller dæmoner?
Vi er ikke værre end dem.
Hvad sker der, når vi alle bliver styret af det væsen?
Din søn. Dit barnebarn. Dig.
Tusindvis af andre vil vende tilbage.
Vil du virkelig leve i en verden uden fri vilje?
Hvor så mange af os tvinges til at adlyde Dyrets ordrer?
Jeg vil hverken adlyde dig eller nogen anden.
Jeg troede, at vi havde en aftale.
Det er okay.
Hun kommer tilbage.
Du godeste.
Der kommer millioner.
- Hej. - Hej.
- Noget nyt? - Ikke endnu. Jeg tjekker lige.
- Så vil jeg lede efter prædikanten. - Huset er sikkert.
Ved du, at en kvinde føder ovenpå?
- Jeg vil se til hende. - Må jeg komme med?
Jeg ser til hende først, så får vi se.
Kom.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg elsker dig.
- Hvordan går det? - Godt. Tingene falder på plads.
- Hvad med dig? - Fint. Intet at bekymre sig over.
- Du er en dårlig løgner. - Ingen ved, at du er her.
Det forhindrede ikke alle i at dukke op udenfor mit vindue.
Jeg vil ikke lade der ske dig noget.
- Vil du spille en gang mere? - Ja, jeg kommer straks.
- Jacob! - Farmor!
- Kommer du ind? - Nej, jeg ville bare se dig.
Hvorfor er der en politibil her?
Hvad?
- Rachael er derinde. - Rachael?
Den gravide kvinde? Hvad er der galt?
Det er barnet. Jeg kan føle det. Og...
- Hvad? - Det gør ondt.
- Jacob! - Jeg skal gå nu.
- Nej, gå ikke. - Jacob!
Jeg sagde, du ikke måtte gå ud. Det bliver snart mørkt.
- Den var stærkere. - Nu er de tættere på hinanden.
Det er godt. Alt skrider planmæssigt frem.
Det vil aldrig høre op, vel?
Jeg ved, det virker sådan nu, men bare træk vejret.
Nej. Jeg mener ikke fødslen.
Nogen har forfulgt mig hele tiden, og jeg har ikke gjort nogen noget.
Nej, det har du ikke.
Jeg ville ønske, at Tom var her.
Hvad er det for en verden, hvor min søn vokser op uden at kende sin far?
Det er den, vi lever i.
Jeg vil ikke gå længere, før vi beder en hurtig bøn.
Fader, vi takker Dig for, at du er den Gud, vi kan tale med.
Du er ikke så lidt fræk at komme tilbage hertil.
Du udnyttede mig. Du løj for mig.
Hvad skete der med vores bånd?
I sidste ende ved jeg, at du vil forstå alt.
Du må ikke gøre flere fortræd. Du kommer med mig.
Det er jeg bange for, at jeg ikke kan.
Jeg har andre planer.
- At dræbe igen? - Jeg har aldrig dræbt nogen.
Jeg befriede alle de her mennesker.
- Hvor tæt på er hun? - Hun skal slappe af.
- Trænger hun til selskab? - Nej.
Det ville gøre hende mere anspændt.
- Hvad med dig, skat? Er du okay? - Jeg er nervøs.
- Jeg har aldrig taget imod et barn. - Du er læge.
Jeg er ikke jordemoder, men jeg har været i den anden ende.
- Her. - Tak.
De fulgte mig hertil af en grund, Robert.
I tror, at denne mand er en slags profet.
Men spørg jer selv: Bør I stole på en mand,
der bruger kneb og løgne til at opnå sine mål?
Hvad vil han egentlig? Redde jer eller kontrollere jer?
Kontrollere? Det ufødte barn kontrollerede os alle.
Spørg dig selv, Robert: Er det barn en god ting?
Er det et af Guds børn, eller noget andet?
Jeg har en opgave, Robert.
Jeg lader hverken dig eller nogen anden stoppe mig.
Hvad for en opgave?
At forhindre verdens undergang.
- Jeg ved, hvor moren er. - Vi skal bruge din telefon.
- Det begynder at blive mørkt. - Ja.
Marty er i kirken. Prædikanten er der stadig ikke.
Og intet fra mine vicesheriffer.
Husker du, at far satte sig her hver dag efter fyraften?
Han hældte den første whisky op,
satte sig i stolen og så på solnedgangen.
Dengang forstod jeg ikke,
hvorfor han ville sidde herude helt alene.
Men nu forstår jeg det.
Fred og ro.
Det begynder at blive koldt.
- Hvad med en kaffepause? - Det lyder godt.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Tekster: Charlotte Reeve www.sdimedia.com